Naj gre v zapisnik, da začenjamo disciplinsko zaslišanje
o dogodkih 3. februarja 2012 v bolniški sobi 209.
Dr. House, snemanje bo prepisano in objavljeno skupaj z vso
dokazno dokumentacijo in odločitvami. Imate kako vprašanje, preden začneva?
Imam. Kdo za vraga ste vi?
Walter Cofield, vodja nevrologije v bolnišnici Mercy.
Danes bom odločil o vaši usodi.
Cofield.
Bili ste rezidenčni direktor v Hopkinsu, preden ste prišli v Mercy,
kar pomeni, da ste učili Foremana. Pomeni pa tudi, da vam zaupa.
Ne gre se zame, dr. House. Vem, da bi rad govoril o meni,
ker bi potem pozabila na vas. -Zanimivo, da je izbral
starega mentorja, da sodi o novem. -Zanimivo, a nepomembno.
Dejstva o tem primeru... -So v kartoteki.
Če boste težko brali moj rokopis, me pokličite.
Grem nazaj v službo.
Če sodim samo na podgladi kartoteke, vam to ni v korist.
Dejstva pravijo, da bi morali biti suspendirani.
Kar bi pomenilo kršitev pogojne.
Pacient je bil 32-letni profesor kemije na srednji šoli.
Zrušil se je pri teku. Imel je paralizirane vse štiri ude,
kljub temu, da preiskave... -Ne kažejo znakov kapi niti
strukturnih poškodb. -Izdamo tiralico za avto z vboklino
v obliki človeka? -Ni zlomov, ni znakov poškodb.
Transverzni mielitis. Dolgčas. -Brez povečanja na MRI-u.
Ne vem, kaj narediti. Prosim te, pomagaj mi rešiti ta primer.
Kaj počnete? -Vzel sem Vic-amine. -To je Vicodin?
Ste imeli operacijo? -Pred približno desetimi leti.
Vedno, ko mi sodijo, me boli noga. -Ste tekom primera vzeli vicodine?
Sem.
In tekom primerov zadnjih devetih let.
Moj proces je dokazan. Običajno se zgodijo dobre stvari.
Slabe pa včasih.
A ko pride do slabih stvari, bi morali ugotoviti, kaj je šlo narobe,
se iz tega nekaj naučili in jih popravili. -Torej bi morali dodati
krivdo namesto dejstva, da se tudi slabe stvari dogajajo.
Nihče ni bil kriv.
Kaj se je zgodilo potem?
Kateri lahko, delajte, kateri ne morete, poučujte. Kdor ne more poučevati,
naj poučuje telovadbo. Kdo ne more premikati rok in nog,
nas naj uči posmehovanja iz drugih. -Je res tako predstavil primer,
ali samo želite, da izgleda slabo? -Zakaj bi hotela, da izgleda slabo?
Morda ste mi na tak način namigovali, da je Housova krivda.
Glede na dogodek je razumljivo, da bi vaše mnenje olepšalo izjavo,
a želim samo vedeti, kaj ste rekli, naredili in mislili takrat.
Nisem mnenja, da je on kriv.
Samo povejte mi vašo začetno teorijo.
Mislil sem, da ima probleme z jetri. Jetrna encefalopatija pojasni,
zakaj se je zrušil, zakaj ni mogel premikati udov.
To ni zamisel, s katero je začel House.. -Mislil je, da je Toubova ideja glupa.
Pa o vaši zamisli? -Tudi moja je bila zanj glupa.
Ne, katera zamisel je bila? -Mislila sem, da je imel
hidrocefalus. -In zakaj je House mislil, da je to glupo?
Dajte no. Če niste zabiti, potem veste, zakaj sem mislil, da je Parkova zabita.
Pacient je imel nizek začetni pritisk pri lombalni punkciji.
To sem jim rekel. Ne, idioti.
Pacient je imel nizek začetni pritisk pri punkciji.
Poskušajte naslednjič ne škiliti in preberite izvide.
Namerno želite, da vas ne maram? -To nisem bil jaz.
Stol je zaškripal. -Potrjujete za zapisnik, da ste res uporabili frazo
ne škiliti z očmi? Ni pravo mesto za izganjanje krivde.
Res sem uporabil frazo ne škiliti z očmi.
Hipokalemičen je. Kar lahko kaže na problem s srcem... -EKG je normalen.
A Chase, zdravnik, ki dejansko prebere kartoteko, ima prav.
Primanjkuje mu kalija. Lahko je tireotoksična paraliza.
Dajte mu... Steroide, propiltiouracil in beta blokerje.
In kako so ti oranžni madeži prišli na pacientovo kartoteko?
Resno? To je vaša sled?
Pojedel sem precej cheetosev, pozabil sem si oprati roke.
Je moje grickanje res pomembno za ta primer? -Lahko bi bilo,
če so zares od cheetosov. Za kaj gre?
Resno, House?
Kriviš mene? Uporabil si šampon od Adamsove.
Nisem bila jaz.
Bila je neškodljiva fora. Moj tim je sestavljen iz osebnosti tipa A.
Ti rabijo nekaj, da razbijejo napetost.
Torej je bila to vaja za ekipo? -Tako je temu rekel?
Na to je namignil. -House daje kaosu prednost pred enotnostjo.
Verjame, da nestrinjanja in nezaupanje privede do boljših idej.
Ne moti se. -Za razliko od imeti prav?
Torej ste zdravili s steroidi. Kaj pa potem? -Delovali so.
Bolnik se je prebudil. -Bill? Me slišiš?
Ja. Žejen sem.
To je normalno. Nekaj ur ste bili v komu. Mi poveste vaše ime?
Bill. Bill Koppelman.
Kaj se je zgodilo? -Zdravimo vas zaradi preaktine ščitnice.
Zato ste se zrušili in ohromeli. -Lahko premaknete prste?
Bo v redu? -Oprostite, a samo družinski člani lahko vstopijo.
V redu je. To sta moji učenki.
Vsi na šoli so v skrbeh. -Je bolan zaradi eksplozije?
Kakšne eksplozije? -Kakšne eksplozije?
Demonstracija pri kemiji je šla po zlu.
Zakaj tega ni bilo v anamnezi? -Ker ni bil pri zavesti.
Toda predvidevam, da se je Dr. House pogovoril s soprogo.
Žena ni vedela za eksplozijo. Pa še jaz sem jo spraševal,
torej, če je kdo pogrešil, sem to bil jaz.
Dr. House ne daje pomena na zgodovino bolezni pacienta?
Ne, misli, da so ključnega pomena. Samo biti v isti sobi kot pacient,
zanj ni bistveno. House misli, da izogibanje pacientom omogoča,
da ostane objektiven, kot je le mogoče.
Ne moti se.
Zveni kot zelo diplomatsko povedano, da je len. -Tudi to je resnica.
Kakorkoli, pokrit sem. Če želite natančno anamnezo,
nikoli ne govorite s pacientom. Vsi lažejo.
Razen mene. Vam. Nikoli ne bi storil tega.
V redu. Recimo, da imate prav. Če bi res bili v sobi
in spraševali bolnika, bi lahko prebrali govorico telesa,
postavili sledilna vprašanja, ga opozorili na ceno laganja.
Ne pozabite na mučenje palca.
Lahko ugovarjate možnosti, da če bi pacienta obiskali prej,
se mogoče pogovorili z ženo, se posvetili njegovi učenki,
da bi se primer lahko zaključil drugače?
Ni bila ravno eksplozija.
Bila je kontrolirana reakcija, ki se je končala malce narobe.
Bila je prava eksplozija.
Simon Harris je vse posnel z mobitelom in naložil na YouTube.
Že ima več kot 75000 ogledov. -Očitno si postal popularen, dragi.
Izguba zavesti, začasna paraliza...
A ko sem slišal, da je izkašljal kri,
so stvari začenjale biti zanimive.
Vaš pacient je imel večje bolečine in izkašljeval kri,
vam pa je to zanimivo? -Zakaj je to slabo?
Zanimivo.
Vsako leto naredim tako demonstracijo.
Običajno mi pomaga kak učenec, očitno je to leto
dodal več fluorovodikove kisline, zaradi česar je eksplodiralo.
Učenec je hotel posneti popularen video, ne pa nikogar poškodovati.
Storil je oboje. Zato smo domnevali, da je vdahnil veliko količino
fluorovodikove kisline in... poškodoval pljuča, zaradi česar je izkašljeval kri.
Kot če bi samo zažgana pljuča pojasnila nezavest in paralizo.
Eksplozija pojasni. Ponovno poglejte video. Z glavo je udaril v zid.
Če je zato oteklo možgansko deblo, bi lahko vodilo to izgube
zavesti in paralize. Debatirali smo še nekaj časa,
House pa se je odločil za zdravljenje s heparinom.
Več podrobnosti ne bi škodilo.
Bil je aerosolni heparin. -Preskočila si diagnosticiranje,
zdaj pa zavijaš z očmi.
Postajam vse bolj radoveden.
Z glavo je udaril v zid. Če so zato otekli možgani,
bi lahko privedlo do izbube zavesti in paralize.
Ne ganite se.
Kaj je imel na glavi? -Plinsko masko.
Smrdljiva bomba je bila Chaseova. Maščeval se je za oranžno frizuro
in jo podtaknil v Housovo pisarno. A House jo je našel.
Odidete lahko, ko dobim odgovor. -Pomagalo bi, če bi vedeli vprašanje.
Kako zdravimo kemijske opekline v pljučih?
Lahko bi z bronhoalveolarno lavažo izprali pljuča. -Žal mi je.
Moja napaka. Moral bi pojasniti. Kako zdraviti kemijske opekline
znotraj pljuč in ne ubiti pacienta? -Srebrni sulfadiazin deluje dobro na
kemijskih opeklinah. Zažgana krema bi ga utopila še hitreje kot voda.
Torej?
Aerosolni heparin.
Všeč mi je. -Toda to je še samo eksperiment.
Nikoli prej ni bil res uporabljen. -Ni res. Uporabljajo ga pri ovcah.
Hitro se mu je slabšalo. Rabili smo zdravljenje, ki je...
menjalnik nagiba. -Pa ste uporabili smrdljivo bombo žveplovega dioksida?
Bila je vaja za usposabljanje tima. -Ne, temveč manipulacija. Pritiskali ste
na tim, da pride do nevarnih idej, samo da se znebijo tiste sobe.
Vi pravite pritisk, jaz pravim navdih.
Običajne varne ideje ne bi delovale. Aerosolni heparin pa mogoče bi.
In vsi ostali so se strinjali? -Ne.
Housu sem rekla, da je to napaka.
To so bile vaše točne besede? -Mislim, da sem mogoče rekla norost.
Pa ste vseeno dovolili, da se zgodi. -Ne...
Če se ne strinjate z dr. Housom za varnost bolnika, je vaša dolžnost
spregovoriti. Drugače ste enako krivi. -Sem. Poskušala sem. -A niste uspeli.
Zato sem odšla do dr. Foremana.
Heparin bi lahko še pospešil krvavenje v pljuča.
Noro je, a House ne uporablja norih idej samo za brezveze.
Če ne misli, da je to edini način, ki lahko pomaga pacientu...
Nisi mi povedal, da si vmešan v ta primer,
ko si me prosil za to. -Saj nisem.
Odločitev o heparinu ni imela nikakršne zveze s končnih rezultatom.
Če je odobravanje vsega, kar House naredi, navada,
vpliva na Housovo obnašanje in kako njegova ekipa reagira
na njegovo obnašanje. -House...
Je sijajen.
Privilegije mu dajem, ker sem videl, česar je zmožen.
Rešitev Housa iz zapora je največja odločitev, ki si jo sprejel kot dekan,
kajne? In če bo zaradi zaslišanja suspendiran,
krši pogojno in se bo vrnil v zapor. In takrat boš verjetno bivši
dekan medicine. -Najbrž.
Nisi me izbral zaradi tega, ker sem lahko objektiven.
Izbral si me, ker si mislil, da ti bom kril hrbet
in da bom dvakrat razmislil o odločitvi, zaradi katere bi bil odpuščen.
Eric. Žal mi je.
Toda če se ti eksperiment osvoboditi-Housa-iz-zapora
odbije nazaj v glavo, ni moja naloga, da te spravim iz tega.
Potem, ko ste mu dali heparin, je v kartoreki napisana odpustnica,
a vseeno pacient nikoli ni odšel. -House je naročil terapevtsko kopel,
da izpere preostale kemikalije od eksplozije.
A nato smo nekaj našli. Imate nekakšen izpuščaj.
Lahko dvignete roke? Moram videti, kako se je razširil.
Rekli ste, da bom v redu. Pa je še vedno nekaj narobe z mano.
Verjetno ne pomeni ničesar, a želimo biti prepričani.
Seveda da želite. Moram oditi od tukaj, ok?
Pomirite se. -Pustite me, da odidem. -Samo še minuto.
Samo malo bolje si ogledam izpuščaj. -Izpuščaj? To ni bilo nič.
Samo nekaj gub zaradi ležanja v postelji.
Težava je bila v možganih.
Znorel je. -Moram... Moram oditi!
Znorel je malo preostro. Po mojem mnenju,
bi ga izpuščaj lahko ubil. Invazivni streptokok.
Razumna teorija, podpreta z dokazi. -Dokazi so kazali na psihozo.
Povzročili smo jo s steroidi. -Kaj pa vi mislite?
Mislil sem, da imata Parkova in Adamsova obe prav, a se obe motita pri zaključkih.
Nevrološki simptomi ter izpuščaj so bili znaki osnovne bolezni.
Skupaj s pljuči je pomenilo Wegenerjevo bolezen.
Kako se dr. House odloči, ko se trije pametni zdravniki spomnijo
treh različnih, a enako mogočih teorij? -Naredil sem diagnostični poskus.
Dajte mu visoko dozo steroidov. Teorij je več, samo ena je prava.
Če ima prav Taub, lahko gre zdrav domov. Če ima prav Adamsova,
bo dobil vročino, hipotenzijo, lahko zdravimo, pacient odide domov.
Če ima prav Parkova, bo znorel, možgane lahko prečrtamo,
postavimo diagnozo in odide domov. -Poskušate mi olajšati stvar?
Kot ste rekli, če date pacientu steroide, mu dva od treh rezultatov
poslabšata stanje. -To, da se mu poslabša,
še ne pomeni imeti diagnozo. Je pa najhitrejši način do nje.
Bil je odličen diagnostični trenutek. -V luči tega, kar se je zgodilo,
še vedno mislite, da je bil odličen diagnostični trenutek?
Da.
Moja teorija je odgovarjala za vse možnosti.
Ni pa odgovarjala za neposluh mojega tima.
Kaj počneš? -Mislim, da imaš prav glede streptokoka.
Biopsija izpuščaja ne bo škodila, dokler čakamo. -Hvala.
Takrat se je zdelo kot dobra ideja.
Vem, da je težko, a prosim vas, povejte mi,
kaj točno se je nato zgodilo.
Dodaj malo anestetika.
2 ml lidokaina.
Stran od mene!
V bolnišnici ste! Pomirite se!
Siva koda!
Torej mislite, da se je to zgodilo zaradi neposluha? -Tega nisem rekel.
Rekli ste, da niste predvideli njihovega kljubovanja. Da bi drugače bilo vse v redu.
Torej, koga krivite, dr. Adamsovo ali dr. Chasea? Ali oba?
Ne krivim nobenega. -Koga potem krivite, dr. House?
Siva koda!
Vzemi haloperidol! -Imam ga!
O moj Bog, Chase.
Pripravite operacijsko, pripeljite posteljo. Začnite z infuzijo.
Dajmo. Krvavitev mora biti znotraj.
Imam jo. -Katera arterija? -Srce je.
Na srečo je samo vrh noža segel do srca.
Naredil je luknjo v levem ventriklu, v velikosti blazinice na mojem kazalcu.
Živ je bi le dokler je moj prst zapiral luknjo.
Jaz bi morala biti na tleh. Moral bi zabosti mene. Bila je moja teorija.
Pred pacientom sem držala iglo, kar je povzročlo paranojo.
Če iščete krivca...
Okrivite mene.
Prosim, nadaljujte.
Dobivam ritem. -Prihajamo! -Dober karotidni pulz.
Pravilen? -Ne. -Neredno krčenje ventriklov. -Umaknite se!
Moj diagnostični poskus je deloval. Dokazal sem, da je pacient imel
psihozo zaradi steroidov. -In zato ste se umaknili?
Možgani niso bili simptom osnovne bolezni. -Vaš kolega je bil zaboden.
Pravite mi, da vam ni bilo mar?
Kako slabo je? -Zelo. Obliž.
Pripravljena? -Ne smem premakniti prsta. Izkrvavel bo. Ne bo stalo.
Saturacija je 100 %. Dovolj je pripravljen. -Moramo poskusiti.
Na tri.
En, dva, tri.
Šivanje.
Uspelo mi je. -Krvni tlak je stabilen.
Obliž drži.
Koliko je bil njegov pulz? -Nima ga. Na bypassu je.
Ne Chase. Pacient.
Diagnosticiraš? -Park, pridi z mano.
Taub lahko sam. -Moj prijatelj je tu, ker me nisi poslušal. -Poslušal sem te.
Chase ni poslušal mene. Tukaj si zato, da se počutiš bolje.
Ne pomagaš niti Chaseu niti pacientu.
V redu. -Kar odšel je? Tam ni mogel narediti ničesar.
Govorite o neobčutljivosti dr. Housa? -Koga briga za to?
Kaznovali boste neobčutljivost? -Se strinjate, da je empatija koristna
kvaliteta za zdravnike? -House ni problem. -Vaš prijatelj je bil zaboden.
Lahko umre zaradi ran. Na njegovem mestu bi lahko bili vi.
Ne bi bil v sobi. -Pravkar ste namignili, da se je Chase motil.
Vsi smo vedeli, da je prihični napad en izmed treh možnosti.
Pa je Chase vseeno prinesel skalpel. Ogrozil je dr. Adamsovo,
sebe in pacienta.
Hvala vam.
Pljuča, izpuščaj, zdaj še preveliko nihanje srca. Gremo.
To je bolnišnica. Je veliko zdravnikov, ki lahko poskrbijo zanj.
Misliš, da ste samo vi ustrezni za to, da sedite v sobi
in ne počnete ničesar? Če vas motivira skrb,
se spomnite, da je predan profesor kemije z lepo ženo
in čudovitima učenkama, tudi otrok je na poti. -Ni noseča.
Bi bila kaka razlika? Ker jo lahko jaz napumpam.
Avtonomna disregulacija. -Utihni!
Lahko malo tišje?
Uspelo ti je, prijatelj. -V pooperacijski si.
Imel si operacijo. Anestezija pravkar popušča.
Sem dobil epiduralno anestezijo?
Ne.
Ker ne čutim nog.
Dr. Chase?
Robert? -Da.
Sem Walter Cofield. Nevrolog...
Vem kdo ste.
Dobro.
Lahko odgovorite na nekaj vprašanj?
No, vstati in uiti ravno ne morem.
Ni bila najboljša šala.
Smejem se, ker sem si vas zadnjih 12 ur
predstavljal z orančnimi lasmi. -Sem si jih prebarval nazaj.
Ste bili jezni na dr. Housa?
Bila je potegavščina. Ni bilo neobičajno. -Tako sam slišal.
To ne pomeni, da niste bili jezni. Lahko bi celo pripeljalo do te reakcije.
Lahko vprašam zakaj je to pomembno?
Poskušate dokazati, da sem bil raztresen, da je bila moja presoja ogrožena?
Kdo mislite je kriv za to, kar se vam je zgodilo, dr. Chase?
Še enkrat, zakaj je to pomembno? -Ste dober zdravnik.
Najbolje veste, kaj se je zgodilo, pa tudi z dr. Housom delate najdlje.
Sumim, da ste vsako minuto od tega dogodka
skušali najti odgovor na to vprašanje.
Nikogar ne krivim.
Bil sem jezen, a ne raztresen.
In mislim, da če obstaja možnost, da bom ponovno shodil,
je to zato, ker je House genij.
Kaj pa toplina? Čutiš odejo na koži? -Kot sem rekel, ničesar ne čutim.
Objektivnost, House.
Kaj pa posttravmatska siringomielija?
Sirinks v subarahnoidalnem prostoru blokira pretok likvorja.
To bi pomenilo trajno poškodbo.
Ne. Pozabite na živce.
House, če je celotna paraliza, mora imeti... -Ne nujno. Arterije.
Ni pretoka v hrbtenici. Gre za strdek v radikularni arteriji.
To lahko popravimo. -Pripravite sobo za embolektomijo.
Izsesajmo strdek, preden naredi še več škode.. -Pa če ni strtek?
Potem lahko vprašaš Foremana, če zavarovanje krije kombi za invalide.
Si skozi aorte. -Tukaj.
Senzorični rez je na L5. Mora biti spodnja žila.
Lahko vidim monitor? -Ustavi. Vbrizgaj barvilo.
Evo ga. -Ne veseli se prehitro. Prej ga moramo izvleči.
Še vedno lahko naredi trajno škodo.
Pacient nima avtonomne disregulacije. Kri je v urinu, ledvice odpovedujejo.
House, ne zdaj. -Mora biti zdaj. Foreman ga bo premestil v Princeton General
takoj, ko bo postelja prosta. Pravi, da zaradi zabadanja ne moremo biti
več objektivni. -Sredi postopka,
ki bi vam lahko rešil življenje, je House skušal
odvleči ljudi stran? Kako lahko delate s takim človekom?
Nikogar ni poskušal odvleči. Vsi so že zavrnili delo na tem primeru.
Vedel je odgovor. Želel je preveriti, kako sem.
A je rabil izgovor. Drugače bi izpadel kot da ga skrbi.
Torej, vaša izjava je, da je popolna odstnost skrbi Housa
v bistvu dokaz globoke skrbi?
Ste vi to naredili? -Kaj?
Premaknite prste.
Čutite to?
Čestitam. Bil je strdek.
Takoj, ko arterija zaceli in oteklina usahne, bi se morale...
Vrniti vsaj nekatere funkcije.
Še ena stvar. Oprostite.
Vedeli ste, da je pri pacientu obstajala nevarnost psihičnega zloma,
ko ste prinesli skalpel k njemu.
Zakaj ste ignorirali tako nevarnost?
Mislil sem, da sem imel prav glede izpuščaja.
Še enkrat bi naredil enako.
Sem si mislil. -To je to? Sem si mislil?
Kaj za vraga to pomeni?
Nesramno ste se zoperstavili šefu. To se je zgodilo,
ker je dr. Hous vzpostavil svet, v katerem je to v redu,
ali vas je zvijača zamotila, ali pa je medicina zanj igra,
vi pa ga želite premagati. Katerikoli razlog je pravi,
vodi k dejstvu, da mogoče nikoli ne boste več hodili,
ker je House ustvaril atmosfero, ki spodbuja malomarnost.
To je zadnji krog vprašanj.
Pogovoril sem se z dr. Chaseom. Veste, da se lahko premika.
Ne.
Ste res tako ravnodušni, glede na dejstvo, da je Chase poškodovan?
Snemanje ste prekinili, ker ni pomembno, ali pa mi boste eno prikelili?
Zakaj se mu ne opravičite... -Ničesar nisem storil narobe.
To ni priznanje krivde. Je vaš prijatelj in je poškodovan. -Sodelavec je.
Sodelavec, katerega poznate skoraj deset let, kateri je skoraj umrl
in ki je še vedno zaskrbljen, ali bo še lahko hodil.
Me boste odpustili zaradi slabih manir?
Samo razumeti vas poskušam. Zakaj je človek na vašem položaju,
z vašimi sposobnostmi, nesposoben ugotoviti, da se obnaša kot rit.
Se lahko vrnemo na snemanje in končamo s tem?
Odstranite Vicodin, dr. House. -Noga me boli.
To bi naj bilo smešno?
Dve eksploziji.
Nisva še končala.
Hej, počakajte. -Zapri. -Spravite ga ven.
Dr. Foreman je rekel, da boste to poskušali.
Naročil je, da vam rečem, da ni več vaš pacient. -Gremo! -Hej!
Čakajte.
Čakajte. -Moram do avta. Želim...
Vaš mož ima tumor v limfnih vozlih. -Še vsakič ste se motili.
Tokrat se ne. Eksplozija je povzročila,
da so se rakaste celice odprle. Temu pravimo sindrom razpada tumorja.
Telo se je preplavilo z viškom fosfata,
kalija, kislin, vsemi vrstami tumorjevega sranja.
Pojasni paralizo, krvavenje, probleme srca in ledvic, vse.
Kaj pa psihični zlom? -Izgleda, da smo ga mi povzročili.
Lahko se zdravi. V redu? Zdravnikom povejte, da rabi obsevanje
celotnega telesa in plazmaferezo. -Umaknite palico, prosim.
Kje je Cofield? -Rekel je, da si odkorakal.
Toda zdaj korakam nazaj. Nisem končal s pričanjem. -Očitno si.
Jutri bo predstavil odločitev.
Ta primer je polomija. Nič nisem spal.
Dr. House je očitno sijajen...
Mislim, da smo slišali dovolj. -A dr. House je tudi polomija.
Če bi ga osvobodil, mu oprostil popolnoma nepremišljeno,
nezrelo, skoraj cinično obašanje,
bi hkrati poslal sporočilo vsem zdravnikom v bolnici,
da je to dovoljeno... -Se opravičujem.
Smo sredi nečesa. -Vem. Prišla sem se pogovorit z dr. Housom.
Ko so mi rekli, da je tu,
sem pomislila, da moram nekaj povedati. Mislim...
Ni bil najprijaznejši zdravnik, ki sem ga spoznala.
Mislim, da smo slišali dovolj. -Toda imel je prav.
Našli so tumor. Odstranjujejo ga in začnejo s plazmaferezo.
Pričakujejo popolno okrevanje.
Možu je rešil življenje.
Torej... Mislim, da je to to.
Hvala še enkrat.
Kot sem rekel, proces dr. Housa je nevaren, neprimeren.
Toda učinkovit.
Odločil sem se, da bi bolnišnici naredil škodo,
če bi spremenil ta proces.
Čestitam, dr. House.
Ta nesrečni incident z zbadanjem je uradno
nikogaršnja krivda.
Reva.
Prosim? -Imate 20 strani zapiskov.
Pričakovali ste, da nas boste dolgočasili vsaj pol ure.
Imate moj obrazec za pogojno. Hoteli ste me poslati v zapor.
House, nehaj. -Dobre stvari se običajno zgodijo, slabe stvari
se včasih zgodijo. Dejstvo, da je skorajšnja vdova prišla pravi čas,
da se zacmeri po vašem mehkem, občutljivem srcu in dejstvo,
da bo mož preživel, ne spremeni tega, ali sem ali pa nisem naredil prave stvari.
Kako si uspel dati gorečo žico v Vicodine, da nisem opazil?
Zakaj bi moral? Kaj je bil namen oranžnih las?
Lasje so ti dišali po Adamsovi. Glede na to, da ni šanse, da spiš z njo,
brez da bi jaz vedel, si lahko uporabljal njen šampon.
Kar pomeni, da si se dolgo zapijal z novim dekletom,
ali pa, ker ni novega dekleta. Hotel si pridobiti na času
s tuširanjem v bolnici, ker si prelen, da bi si kupil svoj šampon.
Nato sem našel način, da ti dam vedeti, da ne zamujaj.
Mi nisi moral tega samo povedati? -Kakšna zabava pa bi to bila?
Nič od tega ni zabavno, House.
Odločili so, da tvoja nesreča...
Ni bila nikogaršnja krivda.
Motijo se.
Žal mi je.
Še kaj? Sem malce zaposlen.
Ne. To je bilo to.
Zmorem.
Prevod: Miikech Priredba: gapEEEcar